Міністерство освіти і науки України
Хмельницька гуманітарно-педагогічна академія

РОЗГОН ВІКТОРІЯ ВІКТОРІВНА

УДК 373.21.035:070.486(477)«18/19»(09)(043.3) 

ВПЛИВ ПЕДАГОГІЧНОЇ ПРЕСИ НА РОЗВИТОК СУСПІЛЬНОГО ДОШКІЛЬНОГО ВИХОВАННЯ В УКРАЇНІ
(кінець ХІХ – 90-ті роки ХХ століття)

13.00.01 – загальна педагогіка та історія педагогіки

Автореферат
дисертації на здобуття наукового ступеня
кандидата педагогічних наук

Хмельницький – 2015
Дисертацією є рукопис.

Робота виконана в Державному вищому навчальному закладі «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника», Міністерство освіти і науки України.

Науковий керівник 	доктор педагогічних наук, професор
Лисенко Неллі Василівна, 
ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника», завідувач кафедри теорії та методики дошкільної і корекційної освіти.
	
Офіційні опоненти:	доктор педагогічних наук, професор
Степанова Тетяна Михайлівна,
Миколаївський національний університет ім. В. О. Сухомлинського, декан факультету розвитку дитини, професор кафедри дошкільної освіти і соціального розвитку особистості;
	
	кандидат педагогічних наук, доцент
Рего Ганна Іванівна,
Закарпатський інститут післядипломної педагогічної освіти, доцент кафедри педагогіки та психології.	

Захист відбудеться «05» березня 2015 р. о 1300 годині на засіданні спеціалізованої вченої ради К 70.145.01 у Хмельницькій гуманітарно-педагогічній академії за адресою: зала засідань, вул. Проскурівського підпілля, 139, м. Хмельницький, 29013.

З дисертацією можна ознайомитись у бібліотеці Хмельницької гуманітарно-педагогічної академії за адресою: вул. Проскурівського підпілля, 139, м. Хмельницький, 29013.

Автореферат розісланий «03» лютого 2015 р.

Учений секретар 
спеціалізованої вченої ради 					Б. С. Крищук

ЗАГАЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА РОБОТИ 

Актуальність теми. В умовах відродження національної системи освіти дошкільне виховання, як її перша ланка, набуває особливої значущості. Запорукою успішного реформування дошкільної освіти виступає творче осмислення та активне впровадження в педагогічну практику кращих надбань минулого в контексті заходів, окреслених у законах України «Про освіту», «Про дошкільну освіту», Державній національній програмі «Освіта» («Україна ХХІ століття»)», Національній доктрині розвитку освіти України у ХХІ ст., Державній цільовій програмі розвитку дошкільної освіти на період до 2017 року.
Стратегію означених документів спрямовано на реалізацію ідей національного виховання дітей, починаючи з дошкільного віку, у контексті загальнолюдських цінностей. Насамперед, це глибоке осмислення позитивного досвіду, набутого українською педагогічною наукою і практикою. За такого підходу його об’єктивний аналіз є важливим джерелом збагачення й удосконалення сучасної дошкільної освіти України, а також основою нових наукових концепцій.
Проблеми історії національного дошкілля, представлені в працях Л. Артемової, В. Береки, А. Богуш, Н. Лисенко, З. Нагачевської, Л. Пісоцької, С. Попиченко, Л. Редькіної, Г. Рего, Т. Слободянюк, М. Стельмаховича, Т. Степанової, І. Улюкаєвої та ін., а також вивчення ґенези вітчизняного суспільного дошкільного виховання уможливлюють об’єктивну оцінку його сучасного стану. Загалом це сприяє чіткості уявлень про становлення дошкілля в Україні, ініціює різнобічний розгляд і усвідомлення динаміки педагогічних явищ, притаманних певним суспільно-політичним та соціокультурним умовам, забезпечує увиразнення особливостей власне української дошкільної педагогіки як галузі наукового знання.
Функціонування дошкільної педагогіки як самостійної галузі в комплексі педагогічних наук актуалізує дослідження важливих питань у царині її теорії й практики і насамперед її ґенези під впливом преси. Об’єктивність одержаних зі сторінок педагогічної преси знань сприятиме вирішенню нагальних питань сучасної дошкільної освіти, а також забезпечуватиме успішний їх аналіз в освітньому просторі нових реалій упродовж ХХІ ст. 
Наукову педагогічну пресу як складник системи засобів оприлюднення та поширення науково-педагогічних результатів розглядаємо з точки зору її суттєвого впливу на розвиток педагогічної науки, оскільки, декларуючи реалії освітнього простору країни, вона окреслює траєкторію поступу процесів, які в ньому відображаються.
Становлення й розвиток науково-педагогічної преси представлено в низці наукових праць, які переважно віддзеркалюють їх загальні тенденції в Україні: особливості діяльності окремих педагогічних журналів (І. Нефьодова, З. Полуяктова); проблеми освітньої галузі загалом та особливості повідомлень (А. Говорун, М. Кухта, І. Мельник); питання виховання і просвіти батьків (Н. Гордій, І. Дубінець, О. Курчій); розвиток педагогічної преси на Закарпатті (20–30-і рр. ХХ ст.) (І. Добош); особливості становлення національної школи (І. Зайченко, С. Лаба); проблеми розвитку сільської школи в українській педагогічній пресі в 50–80-і рр. ХХ ст. (Г. Щука); своєрідність галицької періодики для дітей (на матеріалах часописів 20-х рр. XX ст.) (Ю. Стадницька); проблеми підготовки вчителя до професійної діяльності та формування його педагогічної творчості в українській педагогічній періодиці (С. Лобода, А. Пугач); вплив освітянської преси на становлення національної педагогіки (Л. Ничик) та ін. Питання про стан україномовної преси розглянуто в монографії О. Коновця, у якій подано діяльність «Просвіт» та видавництв на початку ХХ ст., проаналізовано їхній вплив на розвиток вітчизняної культури. Основну увагу автором акцентовано на історії розвитку саме наукової преси.
Зазначені роботи, безумовно, збагатили науково-інформаційну базу нашого дослідження. Однак ще відсутні наукові праці, у яких був би здійснений цілісний аналіз педагогічної преси в контексті ґенези суспільного дошкільного виховання України загалом і, зокрема, окресленого у дослідженні періоду. 
Таким чином, актуальність, історико-педагогічна значущість для сьогодення та відсутність цілісного дослідження зумовили вибір теми дисертації «Вплив педагогічної преси на розвиток суспільного дошкільного виховання в Україні (кінець ХІХ – 90-ті роки ХХ століття)». 
Зв’язок роботи з науковими програмами, планами, темами. Дослідження є складником науково-дослідницької теми кафедри теорії та методики дошкільної освіти ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» «Підготовка майбутнього педагога до професійної діяльності в умовах трансформації суспільного устрою та інтегрування в європейський освітній простір» (державний реєстраційний номер – 0106U009432). Тему дисертаційної роботи затверджено на засіданні вченої ради ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» (протокол № 1 від 22.01.2010 р.) та узгоджено в Міжвідомчій раді з координації наукових досліджень у галузі педагогіки та психології в Україні (протокол № 10 від 20.12.2011 р.).
Мета дослідження полягає в розкритті впливу педагогічної преси дошкільного спрямування на ґенезу теорії та практики навчання й виховання в дитячих садках окреслених років задля виокремлення шляхів творчого використання одержаних здобутків у сучасній дошкільній освіті України. 
Відповідно до мети визначено такі завдання:
1. Виявити соціокультурні передумови та подати авторську періодизацію становлення і розвитку педагогічної преси дошкільного спрямування.
2. Проаналізувати вплив педагогічної преси на ґенезу мети і змісту теорії та практики дошкільного виховання в Україні на різних етапах досліджуваного періоду.
3. Охарактеризувати вплив педагогічної преси на вдосконалення методичного забезпечення теорії й практики дошкільного виховання та фахову підготовку педагогів.
4. Окреслити шляхи оптимізації впливу педагогічної преси на реформування дошкільної освіти України в 90-х р. ХХ ст.
Об’єкт дослідження – теорія й практика суспільного дошкільного виховання в Україні.
Предмет дослідження – педагогічна преса як соціокультурний чинник розвитку теорії й практики суспільного дошкільного виховання України кінця ХІХ – 90-х рр. ХХ ст.
Відповідно до поставленої мети та окреслених завдань використовувався комплекс взаємопов’язаних методів дослідження, зокрема: вивчення наукової літератури (історіографічний аналіз) – для аналізу джерельної бази і визначення стану дослідженості проблеми; порівняльно-історичний та проблемно-тематичний – для характеристики соціокультурних передумов становлення й розвитку педагогічної преси дошкільного спрямування; загальнонаукові (аналіз, порівняння, синтез, узагальнення) – для ретроспективного аналізу педагогічних видань; системний підхід – розгляд педагогічної преси як соціокультурного чинника впливу на розвиток теорії й практики суспільного дошкільного виховання; контент-аналіз – для вивчення змісту публікацій педагогічних часописів із подальшою інтерпретацією та узагальненням їхніх результатів. 
Хронологічні межі дослідження охоплюють період кінця ХІХ – 90-і рр. ХХ ст. Нижня межа – кінець ХІХ ст. – характеризується визнанням необхідності створення перших педагогічних видань задля оприлюднення освітніх потреб країни загалом і суспільного дошкільного виховання, зокрема; верхня – 90-і рр. ХХ ст. – період оновлення педагогічної преси відповідно до стратегії реформування освіти України в умовах державної незалежності й модернізації її первинної ланки – дошкільної галузі.
Територіальні межі дослідження охоплюють частину українських земель, які входили до складу Російської імперії (Лівобережжя, Західна Волинь) та Австро-Угорщини (Північна Буковина, Східна Галичина, Закарпаття), згодом – до Української Народної Республіки (УНР), потім – до УРСР (без Західноукраїнських територій, приєднаних до УРСР у 1939 р.). Із 1945 р. усі українські землі перебували в складі СРСР. Із 1991 р. Україна є незалежною територіально цілісною державою.
Джерельною базою дослідження стали: історико-педагогічна література з фондів Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського, Державної науково-педагогічної бібліотеки НАПН України імені В. Сухомлинського, Львівської наукової бібліотеки імені В. Стефаника, наукової бібліотеки ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника», Хмельницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. М. Островського, бібліотеки Хмельницького обласного інституту післядипломної педагогічної освіти, Державних архівів Івано-Франківської та Хмельницької областей; педагогічні періодичні видання досліджуваної доби («Детский сад», «Воспитание и обучение», «Свободное воспитание», «Семейное воспитание», «Дошкольное воспитание», «За комуністичне виховання дошкільника», «Дошкільне виховання» та ін.), а також праці про суспільне дошкільне виховання відомих зарубіжних і вітчизняних учених, сучасні наукові дослідження проблем розвитку педагогічної преси в Україні; інтернет-ресурси.

Наукова новизна одержаних результатів полягає в тому, що:
– уперше виявлено та теоретично обґрунтовано соціокультурні передумови становлення та розвитку педагогічної преси дошкільного спрямування (зростання культурних запитів українського народу і, насамперед, потреби в освіті, зокрема й дошкільній; організація педагогічних товариств, активізація діяльності інтелігенції, її поетапний розвиток на тлі перманентного поступу науки й освіти в державі; розширення мережі дошкільних навчальних закладів); розроблено авторську періодизацію становлення та розвитку педагогічної преси дошкільного спрямування (І період (кінець ХІХ – початок ХХ ст.) – видання перших педагогічних часописів дошкільного спрямування («Детский сад», «Воспитание и обучение», «Дошкольное воспитание»); ІІ період (1917–1940 рр.) – розвиток педагогічної преси в радянський період під значним ідеологічним впливом; ІІІ період (1941–1944 рр.) – призупинення видавництва педагогічних часописів, зокрема й дошкільного спрямування; ІV період (1945–1980 рр.) – відродження педагогічних часописів дошкільного спрямування та оновлення їхнього змісту; V період (1980 – 2000 рр.) – видання науково-методичних педагогічних журналів у руслі реформування й модернізації змісту суспільного дошкільного виховання); проаналізовано вплив педагогічної преси на визначення мети і змісту, вдосконалення методичного забезпечення суспільного дошкільного виховання в Україні різних періодів його розвитку; окреслено шляхи оптимізації впливу педагогічної преси на реформування дошкільної освіти України у 90-х рр. ХХ ст.;
– уточнено сутність понять, «педагогічна преса», «педагогічна преса дошкільного спрямування» та «педагогізація соціуму»; 
– подальшого розвитку набули форми використання педагогічної преси в підготовці вихователів до роботи з дітьми в дошкільних навчальних закладах; 
– до наукового обігу введено раніше маловідомі публікації педагогічної преси дошкільного спрямування, історичні факти, що стосуються розвитку суспільного дошкільного виховання.
Практичне значення одержаних результатів полягає в розробці навчально-методичного посібника «Сторінками українського дошкілля» для студентів денної та заочної форм навчання напряму підготовки «Дошкільна освіта» з метою поглиблення, розширення й конкретизації їхніх знань із нормативних фахових дисциплін: історії дошкільної педагогіки, дошкільної педагогіки, конкретних методик сучасної дошкільної освіти дітей у дошкільних навчальних закладах України. Матеріали посібника можуть бути використані обласними інститутами післядипломної педагогічної освіти в організації курсів підвищення кваліфікації працівників ДНЗ.
Основні положення, узагальнення і висновки можуть бути використані для збагачення змісту курсів з історії дошкільної педагогіки та фахових методик у педагогічних навчальних закладах, при написанні монографій, підручників з історії української дошкільної педагогіки, навчально-методичних посібників, магістерських, дипломних, курсових робіт, укладанні навчальних програм, підготовці спецкурсів і спецсемінарів, розробці концепцій розбудови системи суспільного дошкільного виховання з урахуванням потреб сьогодення, а також у подальших наукових пошуках з історії освіти й виховання, теорії дошкільної педагогіки та її конкретних методик.
Результати дисертації впроваджено в навчально-виховний процес Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича (довідка № 17/15-1449 від 21.05.2014 р.), Мукачівського державного університету (довідка № 1085 від 27.05.2014 р.), Хмельницької гуманітарно-педагогічної академії (довідка № 341 від 10.06.2014 р.), Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» (довідка № 01-14/03-771-1 від 13.06.2014 р.), Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки (довідка № 03-31/02/1997 від 23.06.2014 р.).
Апробація результатів дисертації здійснювалася шляхом їх оприлюднення у виступах і доповідях на міжнародних конференціях – «Етновиховний простір сучасних закладів освіти в умовах глобалізації: стан і перспективи» (Івано-Франківськ – Хмельницький, 2010); «Оновлення змісту професійної педагогічної освіти майбутніх педагогів ДНЗ і ЗОШ І ступеня: Парадигми ХХІ сторіччя» (Івано-Франківськ – Берегове, 2011); «Етнопедагогіка: діалог культур» (Хмельницький–Івано-Франківськ, 2012); «Дошкільна освіта у сучасних вимірах» (Хмельницький, 2013); «Прикладные науки в Европе: тенденции современного развития» (Штутгарт, 2013) і всеукраїнських педагогічних читаннях – «Етнопедагогічний вимір творчої спадщини Романа Скульського» (Івано-Франківськ, 2009), «Василь Сухомлинський у діалозі з сучасністю: дошкілля – початкова освіта» (Хмельницький, 2011).
Публікації. За темою дисертації опубліковано 13 одноосібних наукових праць, з яких 11 відображають основні наукові результати дисертації (у т.ч. 1 – у зарубіжному науковому виданні), 2 – апробаційного характеру. 
Структура й обсяг дисертації. Робота складається зі вступу, трьох розділів, висновків до розділів, загальних висновків, списку використаних джерел (423 найменування) і додатків (8 на 25 сторінках). Загальний обсяг дисертації становить 249 сторінок друкованого тексту, основний зміст викладено на 186 сторінках.

ОСНОВНИЙ ЗМІСТ РОБОТИ
У вступі обґрунтовано вибір теми, аргументовано актуальність та ступінь її дослідженості; визначено мету, завдання, об’єкт, предмет та методи, охарактеризовано хронологічні та територіальні межі, джерельну базу дослідження, розкрито наукову новизну, практичне значення одержаних результатів, наведено дані про їхнє впровадження, апробацію та оприлюднення, вказано структуру та обсяг дисертації.
У першому розділі – «Педагогічна преса як соціокультурний чинник розвитку теорії й практики суспільного дошкільного виховання в Україні» –проаналізовано стан порушеної проблеми в науково-педагогічній літературі, виявлено соціокультурні передумови становлення і розвитку педагогічної преси дошкільного спрямування, здійснено ретроспективний аналіз педагогічної преси кінця ХІХ – 90-х рр. ХХ ст. 
Встановлено, що історія суспільного дошкільного виховання в Україні стала предметом низки спеціальних наукових досліджень. Уперше аналіз процесів становлення дошкільного виховання в Україні здійснив С. Абромсон (1950 р.), обґрунтувавши історичний контекст дошкільного виховання в Україні до 20-х рр. ХХ ст. Еволюцію суспільного дошкільного виховання в Україні подано в працях учених із історії освіти й педагогічної думки (А. Бондар, М. Грищенко, С. Гутянський, А. Мельниченко, С. Сірополко, Г. Ясницький та ін.).
Для порушеної проблеми цінними є праці А. Бондар «Народна освіта і педагогічна наука в Українській РСР 1917–1967», «З історії дошкільного виховання на Україні (1917–1941 рр.)», «Розвиток суспільного виховання в Українській РСР». Дослідницею вперше здійснено аналіз основних етапів розвитку навчально-виховної системи дошкілля на основі досягнень у цій галузі, а також визначено недоліки та перешкоди для розвитку дошкільної справи в контексті чинних правових норм в означені роки.
Визначальною для дослідження стала праця С. Гутянського «Здійснення ленінських принципів народної освіти на Україні» (1960 р.), в якій автор проаналізував основні тенденції розвитку суспільного дошкільного виховання 20 – 30-х рр. ХХ ст., як-от: масове будівництво дошкільних закладів у містах і в сільській місцевості; створення програмно-методичних документів щодо організації дошкільного виховання в об’єднаних дитячих закладах «ясла-дитячий садок» тощо.
Активні дослідження історії дошкільного виховання започатковано у 90-і рр. минулого століття. Вони вирізняються об’єктивним розглядом доробку цього історичного періоду на основі нових методологічних підходів із використанням фактичних матеріалів і документів, раніше не доступних для опрацювання науковцями. 
Відтак, праці Л. Батліної (представлено динаміку розвитку мережі закладів суспільного дошкільного виховання та окреслено шляхи удосконалення змісту, форм і методів освітньо-виховної діяльності в різних вікових групах); С. Попиченко (доведено функціонування системи суспільного дошкільного виховання в дореволюційній Україні як закономірного явища; проаналізовано внесок Н. Лубенець і Т. Лубенця, С. Русової в розвиток суспільного дошкільного виховання; здійснено періодизацію розвитку теорії й практики дошкільного виховання до 1917 р.); З. Нагачевської (розкрито становлення суспільного дошкільного виховання в Галичині (1869–1939 рр.); Г. Рего (подано особливості становлення й розвитку суспільного дошкільного виховання на Закарпатті (1836–1918 рр.); Г. Улюкаєвої (досліджено підготовку спеціалістів дошкільної галузі в 1905–1941 рр. й обґрунтовано періодизацію розвитку дошкільної педагогічної освіти в Україні); Н. Бібенко (узагальнено досягнення дошкільних закладів України 70-х рр. ХХ ст. та окреслено шляхи їхнього подальшого розвитку); О. Бондар (проаналізовано стан суспільного дошкільного виховання, описано типи дошкільних закладів й особливості підготовки педагогічних кадрів); Т. Степанової (на порівняльно-педагогічній основі обґрунтовано методологічний концепт та комплексно розкрито наукову проблему трансформацій змісту передшкільної освіти в історії вітчизняної дошкільної педагогіки) та ін., стали вагомим підґрунтям для дослідження порушеної теми.
Визначено, що обмежена кількість друкованих видань, дотичних до теми наукового пошуку, є об’єктивним відображенням стану її дослідженості. Натомість розвиток теорії і практики дошкільної освіти на сучасному етапі не лише ініціює активізацію історико-педагогічних пошуків, а й визначає напрями їхнього здійснення. До актуального відносимо видавничий рух у галузі педагогічної преси фахового спрямування. 
У контексті зазначеного на особливу увагу заслуговують праці В. Ігнатієнка, в яких обґрунтовано зміст поняття «українська преса», розроблено її класифікацію та періодизацію і ґрунтовно охарактеризовано період 1905–1914 рр. Однак автор детально не аналізував впливу преси на зміст освіти, зокрема дошкільної, та її проблематики.
Доведено, що попри значну увагу, якої заслуговували питання становлення й розвитку суспільного дошкільного виховання в Україні, педагогічна преса як чинник впливу на цей процес не стала предметом наукових пошуків, що актуалізує дослідження взаємозв’язків між суспільним дошкільним вихованням та педагогічною пресою. 
Аналіз дефініцій «педагогічна журналістика», «преса», «педагогічна преса», «періодика», «журнал», «часопис» уможливив уточнення змісту основних понять, які стали важливими для дослідження: педагогічна преса дошкільного спрямування – друковані засоби масової інформації, періодичні друковані видання педагогічної спрямованості, на сторінках яких систематично оприлюднюються результати досліджень науковців і доробок практиків у галузі дошкільної освіти та передовий педагогічний досвід їхньої реалізації в дошкільних навчальних закладах); фахове видання – друковане періодичне професійне видання з певної спеціальності, наукової дисципліни чи галузі. 
Проаналізовано соціокультурні передумови, які впливали на розвиток педагогічної преси дошкільного спрямування в Україні кінця ХІХ – 90-х рр. ХХ ст., як-от: 
– зміцнення капіталістичних відносин в Російській та Австро-Угорській імперіях, до складу яких входили території України, що ініціювало суспільно-політичні та соціально-економічні зміни в країні, унаслідок чого зростали культурні запити українського народу та мотивована потреба в розвитку освіти, зокрема дошкільної; 
– активізація уваги громадськості до суспільного дошкільного виховання, що зумовило організацію педагогічних товариств, які сприяли створенню дитячих садків, видавництву педагогічних часописів дошкільного спрямування;
– індустріалізація та колективізація країни, яка ініціювала активне залучення жінок до виробництва і, відповідно, зростання кількості дошкільних установ, які потребували навчально-методичного забезпечення та наукових рекомендацій щодо організації педагогічного процесу;
– розширення мережі дошкільних навчальних закладів та реформування змісту навчально-виховної роботи актуалізувало вдосконалення змістового наповнення педагогічної преси та оновлення постійних рубрик, а також відкриття нових.
На основі зазначених особливостей, а також з урахуванням процесів збагачення й оновлення традицій вітчизняної педагогічної преси дошкільного спрямування здійснено її авторську періодизацію становлення і розвитку. У її основу покладено ідеї Н. Бондаренко, І. Зайченка, Г. Рего, М. Романюка, Т. Степанової, О. Сухомлинської та ін. Виокремлено такі періоди становлення й розвитку педагогічної преси дошкільного спрямування: І (кінець ХІХ – початок ХХ ст.) – видання перших педагогічних часописів дошкільного спрямування («Детский сад», «Воспитание и обучение», «Дошкольное воспитание»); ІІ (1917–1940 рр.) – розвиток педагогічної преси в радянський період під значним ідеологічним впливом; ІІІ (1941–1944 рр.) – призупинення видавництва педагогічних часописів, зокрема й дошкільного спрямування; ІV (1945–1980 рр.) – відродження педагогічних часописів дошкільного спрямування та оновлення їхнього змісту; V (1980–2000 рр.) – видання науково-методичних педагогічних журналів у руслі реформування й модернізації змісту суспільного дошкільного виховання. 
Представлені результати ретроспективного аналізу педагогічної преси засвідчили позитивний вплив саме педагогічних часописів дошкільного спрямування в Російській імперії на розвиток дошкільної освіти в Україні. Вперше такими виданнями стали: «Журнал для воспитания» (Санкт-Петербург, 1857–1863), «Детский сад» (Санкт-Петербург, 1866–1876), «Воспитание и обучение» (Санкт-Петербург, 1877–1917), «Семья и школа» (Санкт-Петербург, 1871–1888), «Вестник воспитания» (Москва, 1890–1917), «Семейное воспитание» (Астрахань, 1901–1914), «Свободное воспитание» (Москва, 1907–1918), «Дошкольное воспитание» (Київ, 1911–1917). Їхні публікації не лише привертали увагу громадськості до важливості виховання дітей у дитячому садку, у родині та школі, а й ініціювали обговорення питань про соціальний статус професії вихователя і вчителя. Попри консервативність і загальну необізнаність із особливостями впливу означених інституцій на виховання дітей, загалом це сприяло формуванню прогресивної громадської думки в окреслені роки. 
Еволюцію педагогічної преси дошкільного спрямування впродовж ХХ ст. простежуємо за ґенезою провідного педагогічного часопису України «Дошкільне виховання», в якому фахово представлено педагогічну теорію та здобутки практиків. Він увійшов в історію української освіти, науки та культури і став постійною трибуною для обговорення актуальних проблем суспільного дошкільного виховання.
Результати ретроспективного аналізу довели, що педагогічна преса в досліджуваний період була не лише вагомим фактором впливу на громадське, науково-педагогічне і культурно-національне життя українського народу, а й важливим джерелом його поінформування, пропаганди різносторонніх знань, прогресивних ідей та здобутків передової вітчизняної й зарубіжної педагогічної думки. Важливим аспектом її діяльності вважаємо поширення досвіду практиків, які, опираючись на наукові основи, збагачували педагогіку ефективними авторськими методиками, обстоювали актуальність реформування системи дошкільної освіти шляхом налагодження тісного співробітництва між східноукраїнськими та західноукраїнськими діячами на засадах української національної ідеї.
У другому розділі – «Зміст і методичне забезпечення суспільного дошкільного виховання в педагогічній пресі другої половини ХХ століття (50–90-ті рр.)» – конкретизовано її вплив на визначення мети і змісту дошкільного виховання в Україні, охарактеризовано напрями педагогізації соціуму на різних етапах становлення й розвитку суспільного дошкільного виховання, з’ясовано значення педагогічної преси в удосконаленні методичного забезпечення його теорії й практики.
Початок XX ст. ознаменовано суттєвим внеском педагогічної преси не лише в розвиток української освіти, а й у формування світоглядних пріоритетів громадян. Вона стала ареною для активних дискусій та обговорення передових педагогічних ідей, засобом функціонування цілісного освітнього простору, об’єднуючи в неподільну єдність навчання з вихованням; мотивування професійної діяльності педагогів відповідно до провідних цінностей суспільства. Упродовж досліджуваного періоду педагоги і журналісти спрямовували вплив матеріалів фахових часописів на оновлення і перебудову функцій та змісту освіти, моделювання виховного простору в дитячих садках міської та сільської місцевості.
Здебільшого для доведення значущості впливу педагогічної преси на освіту в дослідженні послуговуємося визначенням її діяльності як «духовної місії», оскільки фахові часописи означених років стали носіями і пропагандистами гуманістичних, демократичних, особистісно і суспільно значущих цінностей; вагомим ідеологічним та освітнім засобом не лише вивчення та аналізу громадської думки з певної педагогічної проблеми, а й трансформування ідеології держави в загальнонаціональну, впливаючи таким чином на визначення мети і формування змісту освіти загалом і дошкільної, зокрема. 
Доведено, що педагогічна преса в означений період дієво впливала на громадян різного віку, її соціокультурна місія постійно змінювалася за змістом, поступово зростала і її суспільна значущість. Соціокультурний та освітній вплив педагогічної преси проектувався на реалізацію чітко визначених функцій: просвітницько-інформаційної, діагностичної, аналітичної, освітньої, правової, ціннісно-орієнтаційної, піар-функції та функції організатора діалогу між різними категоріями населення. 
Установлено, що автори педагогічних часописів відповідно до усталеної традиції прагнули не лише інформувати читачів, а й впливати на їхній світогляд, ідеали та цінності. Провідною ідеєю публікацій педагогічної преси дошкільного спрямування визначаємо прагнення педагогічних журналів сприяти підвищенню рівня професійної підготовки фахівців дошкільної галузі, їх психолого-педагогічної просвіти, посиленню творчого компонента навчально-виховної діяльності вихователів дошкільних закладів. Освітні, культурні та політичні діячі, виступаючи громадськими експертами, ініціювали обговорення актуальних питань дошкільної освіти на сторінках педагогічних часописів другої половини XX ст., тим самим формуючи певне ставлення читачів до означених проблем.
З’ясовано, що змістове наповнення публікацій педагогічної преси забезпечувало істотний складник педагогічної свідомості, як-от: розширювало уявлення про освітню діяльність, визначало її категорії та збагачувало навчально-виховний процес, формуючи таким чином професійну майстерність фахівця дошкільної галузі. Водночас педагогічна преса дошкільного спрямування – це науково-методична міні-енциклопедія професійних знань і досвіду, де вміщено високоякісні матеріали з різних напрямів дошкільної освіти.
В історичному контексті змістове наповнення педагогічних журналів дошкільного спрямування вирізнялося актуальними проблемами освіти, гуманістичними ідеями й цінностями. Охарактеризовано зміст поняття «педагогізація соціуму» – це процес впливу різних соціокультурних, соціально-економічних, суспільно-політичних та освітніх факторів на громадськість з метою формування психолого-педагогічних знань серед населення. Визначено основні напрями педагогізації соціуму, які сприяли інтенсивному розвитку теорії та практики суспільного дошкільного виховання та були реалізовані під впливом педагогічної преси другої половини ХХ ст., зокрема часопису «Дошкільне виховання» та його додатків «Палітра педагога» і «Джміль». До основних напрямів педагогізації соціуму належать:
– політико-ідеологічна пропаганда (педагогічна преса стала складником системи політосвіти, пропагандистською трибуною поширення комуністичних ідей, джерелом поширення професійних педагогічних знань) ; 
– виховання в дусі колективізму, першоосновою якого визнано сімейне виховання; 
– пропаганда педагогічних знань для батьків; 
– науково-дослідна діяльність у сфері дошкільного виховання; 
– педагогізація сільського населення; 
– удосконалення педагогічної майстерності фахівців суспільного дошкільного виховання;
– націоналізація, демократизація та гуманізація дошкільної освіти.
Зміст освіти на кожному етапі соціокультурного розвитку залежить від рівня науки, економіки та специфіки розвитку системи освіти певної країни, теоретичного і практичного узагальнення здобутків окремих галузей науки в загальній системі знань людства, а також завдань суспільства в галузі освіти, політики, економіки.
Установлено, що друга половина XX ст. – це період розвитку системи суспільного дошкільного виховання в Україні, що характеризується посиленим програмотворенням для дошкільних навчальних закладів. З’ясовано, що впродовж означеного періоду у зв’язку з соціально-економічними труднощами держава була неспроможна масово забезпечити дошкільні заклади методичними посібниками та навчально-методичною літературою. Відтак, педагогічна преса була чи не єдиним джерелом науки та практики, оскільки на її сторінках публікувалися статті з актуальних проблем дошкільного виховання, матеріали передового педагогічного досвіду, зразки конспектів різних видів роботи з дітьми, плани, методичні розробки, опис здобутків дошкільних закладів різних регіонів та ін.
На основі аналізу публікацій педагогічного часопису «Дошкільне виховання» та його додатків «Палітра педагога» і «Джміль» зроблено висновок про те, що на ґенезу творення й удосконалення програмно-методичного портфоліо суспільного дошкільного виховання на різних етапах досліджуваного періоду впливали не лише спеціальні напрацювання вчених, а й оприлюднені здобутки практиків, які спиралися на різносторонні емпіричні матеріали, зумовлені національними та регіональними особливостями діяльності дитячих садків, а також використанням у навчально-виховному процесі особливостей традиційно-побутової культури родин вихованців. 
З’ясовано, що педагогічна преса дошкільного спрямування належала до першочергових чинників впливу на визначення мети і змісту дошкільної освіти з огляду на її соціально-педагогічні функції.
У третьому розділі – «Педагогічна преса як фактор реформування дошкільної освіти в 90-х рр. ХХ ст.» – охарактеризовано вплив педагогічної преси на зміст підготовки педагогів до роботи в дошкільних навчальних закладах, зокрема, обґрунтовано її мінливість із урахуванням умов розвитку суспільного дошкільного виховання наприкінці ХХ ст., а також окреслено шляхи оптимізації впливу педагогічної преси на реформування дошкільної освіти України в означений період.
Вважаємо, що в добу незалежності України відбулося оновлення завдань та функцій науково-методичної педагогічної преси, оскільки вона не лише інформувала фахівців про нові досягнення, а й уможливлювала моніторинг проміжних результатів досліджень, сприяла впровадженню їхніх результатів в освітню практику, підвищуючи фаховий рівень підготовки педагогів дошкільної галузі. Зокрема, матеріали часопису «Дошкільне виховання» широко використовувалися під час проведення методичних об’єднань, педагогічних рад, педагогічних годин, проблемних семінарів, консультацій, педагогічних читань, круглих столів, майстер-класів тощо.
На підставі аналізу публікацій педагогічного журналу в означений період встановлено, що наявність різноманітних тематичних рубрик сприяла активному пошуку різними категоріями дошкільних працівників актуальних для них матеріалів, методичних порад тощо. Пріоритетні питання в руслі Закону України «Про дошкільну освіту», Базового компонента дошкільної освіти, навчання дітей з шестирічного віку, реалізації наступності в роботі дошкільного закладу та школи, програмно-методичного забезпечення та ін. подавалися своєчасно. Загалом це сприяло усвідомленню педагогами напрямів державної політики в галузі дошкільної освіти, формуванню власного ставлення до певних проблем і проявів ініціативності щодо їхнього розв’язання. 
Важливо, що кожну із зазначених проблем обговорювали в журналі досить різнобічно, за участю фахівців Міністерства освіти і науки України, провідних науковців, досвідчених вихователів-практиків. Відповідно авторам надавалося право на обговорення власної позиції, що сприяло кращому засвоєнню авторських матеріалів та опануванню їхнім змістом, стимулювало варіативність форм.
Реформування дошкільної освіти України в руслі відродження і розбудови національної системи освіти загалом окреслено в низці пролонгованих заходів довготривалої й багатовекторної дії. На сторінках педагогічної преси для широкого педагогічного та батьківського загалу представлено його стратегію, спрямовану на: 
– виведення дошкільної освіти України на світовий рівень (створення єдиного Державного стандарту дошкільної освіти – Базового компонента дошкільної освіти – для всіх дошкільних навчальних закладів – основи для чинних програм; підтримка Міжнародного фонду «Відродження» в розробці варіативних, регіональних та авторських програм з урахуванням єдиних державних вимог);
– докорінне удосконалення її структурних та організаційних засад (упровадження нових типів дошкільних установ: сезонні дитячі садки, дитячий садок-школа, садок сімейного та санаторного типу, дошкільні навчальні заклади з розвитку дітей із урахуванням їхніх індивідуальних особливостей, садки недержавної форми власності, альтернативні дошкільні заклади чи групи за методикою С. Русової, М. Монтессорі, Р. Штайнера тощо);
– формування творчої особистості дітей дошкільного віку (профільність дошкільних навчальних закладів, розширення додаткових послуг у формі занять гуртків, студій, секцій із урахуванням індивідуальних потреб та інтересів дитини); 
– реформування змісту дошкільної освіти (концептуальне обґрунтування перспектив оновлення його принципів: гуманізації та духовності, демократизації, етнізації, деполітизації, деідеологізації, охорони й збереження здоров’я та життя дитини, орієнтації на національні цінності тощо).
У порушеному аспекті актуальними є шляхи реформування дошкільної освіти, зініційовані педагогічною пресою. До них належать:
– оновлення системи закладів дошкільної освіти (розширення функцій традиційних загальнорозвивальних дошкільних навчальних закладів, а саме – надання їм пріоритетного спрямування: гуманітарного, естетичного, фізкультурно-оздоровчого тощо; створення шкіл-садків, дитячих центрів, сімейних та прогулянкових установ, відкриття дошкільних закладів, які працюють за альтернативними методиками); 
– удосконалення якості змісту дошкільної освіти (посилення національної спрямованості знань із різних розділів чинних програм, створення спеціалізованих програм задля поглибленого вивчення іноземних мов, художньо-естетичного, фізичного розвитку дітей, використання інноваційних зарубіжних методик); 
– підготовка фахівців дошкільної галузі (оновлення спеціальностей, зокрема  підготовка інструкторів з фізичної реабілітації дітей, учителів іноземних мов, образотворчого мистецтва й елементів дизайну, музичних керівників, хореографів, педагогів у галузі корекційної й інклюзивної освіти дошкільників та ін., підвищення кваліфікації фахівців дошкільної галузі в школах передового педагогічного досвіду, творчих лабораторіях, шляхом проведення семінарів-практикумів, майстер-класів, проблемних семінарів, тижнів педагогічної майстерності, методичних фестивалів, ділових педагогічних ігор, методичних діаграм, ярмарків педагогічних знахідок, педагогічних рингів та ін.); 
– педагогічна просвіта батьків дітей дошкільного віку (запровадження батьківського всеобучу через створення мережі народних університетів педагогічних знань із дошкільними факультетами та факультетами сімейного виховання, школами молодих батьків, сімейними клубами вихідного дня та ін.); 
– відновлення мережі дошкільних навчальних закладів у сільській місцевості (відкриття постійних дитячих садків, зокрема нового типу – «школа–дитячий садок», обмін досвідом вихователів міських і сільських дошкільних навчальних закладів щодо ефективних методів і прийомів організації навчально-виховного процесу в дошкільних закладах).
Результати здійсненого аналізу дозволяють розглядати означені заходи у площині двосторонньої оптимізації, як-от: вплив педагогічної преси на реформування освіти і, навпаки, вплив освіти на теоретичну і практичну продуктивність матеріалів, оприлюднених на сторінках фахових видань дошкільного спрямування. Відтак можемо пролонгувати ефективність їхнього впливу на реформування української дошкільної освіти перших десятиріч ХХІ ст., оскільки вони ґрунтуються на довготривалих здобутках її теорії й практики. Відповідно це актуалізує низку векторів подальшого поступу дошкільної галузі України.

ВИСНОВКИ
Результати наукового дослідження дають підстави стверджувати, що теорія й практика суспільного дошкільного виховання України розвивались під педагогічним, психологічним та пропагандистським впливом педагогічної преси. Діяльність педагогічних часописів дошкільного спрямування об’єктивно сприяла не лише становленню, а й розвитку суспільного дошкільного виховання в Україні в окреслені роки.
Узагальнення одержаних результатів дало підстави для таких висновків:
1. Виявлено соціокультурні передумови становлення й розвитку педагогічної преси дошкільного спрямування: політичні – зміцнення капіталістичних відносин у Росії та Австро-Угорщині, в складі яких перебувала частина українських земель; культурно-освітні – організація педагогічних товариств, зростання культурних запитів українського народу і насамперед потреби в освіті, зокрема й дошкільній, що ініціювало відкриття відповідних закладів для дітей та заснування педагогічних часописів задля поширення ідей про важливість дошкільного виховання; суспільні – активізація діяльності інтелігенції, її поетапний розвиток на тлі перманентного поступу науки й освіти в державі. 
На ґенезу педагогічної преси дошкільного спрямування впродовж досліджуваного періоду впливала низка чинників: соціально-економічна та політична мінливість державотворчих процесів; перебіг ідеологічної детермінованості розвитку педагогічної науки й освіти; динамічність потреб учених-педагогів та освітян-практиків в інформаційному обміні та ін. 
На основі врахування особливостей вищезазначених чинників та передумов розроблено авторську періодизацію становлення й розвитку вітчизняної педагогічної преси дошкільного спрямування: 
– І період (кінець ХІХ – початок ХХ ст.) – видання перших педагогічних часописів дошкільного спрямування («Детский сад», «Воспитание и обучение», «Дошкольное воспитание»); 
– ІІ період (1917–1940 рр.) – розвиток педагогічної преси в радянський період під значним ідеологічним впливом; 
– ІІІ період (1941–1944 рр.) – призупинення видавництва педагогічних часописів, зокрема й дошкільного спрямування; 
– ІV період (1945–1980 рр.) – відродження педагогічних часописів дошкільного спрямування та оновлення їхнього змісту; 
– V період (1980 – 2000 рр.) – видання науково-методичних педагогічних журналів у руслі реформування й модернізації змісту суспільного дошкільного виховання. 
Передумовами зростання кількості періодичних видань дошкільного спрямування в кінці ХІХ – 90-х рр. ХХ ст. визначено: пошуки шляхів актуалізації проблем народної освіти, зокрема суспільного дошкільного виховання; консолідація громадських зусиль для вдосконалення суспільного дошкільного виховання, поширення й утвердження його прогресивних ідей у середовищі освітян, батьків та громадських діячів у галузі освіти й культури.
2. Проаналізовано вплив педагогічної преси на визначення мети і змісту суспільного дошкільного виховання в Україні впродовж досліджуваного періоду: вона стала ареною для активних дискусій та обговорення педагогічних ідей, засобом формування цілісного освітнього простору, чинником інтегрування навчання із вихованням, мотивування вдосконалення професійної діяльності педагогів дошкільних закладів. 
Доведено проективність соціокультурного та освітнього впливу на реалізацію функцій педагогічної преси: просвітницько-інформаційної, діагностичної, аналітичної, освітньої, правової, ціннісно-орієнтаційної, піар-функції та функції організатора діалогу між різними категоріями населення.
Увиразнено напрями педагогізації соціуму і з’ясовано, що впродовж другої половини ХХ ст. політизацію свідомості з дошкільного віку забезпечували ідеологізацією змісту дошкільного виховання, а пресу використовували задля пропаганди педагогічних знань серед вихователів і батьків. 
З’ясовано, що педагогізація соціуму здійснювалася за такими напрямами: 
– політико-ідеологічний (педагогічна преса – складник системи політосвіти, трибуна для поширення комуністичних ідей, джерело професійних педагогічних знань); 
– виховання у дусі колективізму із першоосновою – сімейним вихованням; 
– педагогічна пропаганда серед батьків; 
– науково-дослідна діяльність у галузі суспільного дошкільного виховання; 
– педагогізація сільського населення;
– удосконалення педагогічної майстерності фахівців дошкільного виховання; 
– націоналізація, демократизація та гуманізація дошкільної освіти.
3. Встановлено, що впродовж другої половини ХХ ст. педагогічна преса, насамперед часопис «Дошкільне виховання», мали двосторонній вплив на методичне забезпечення педагогічного процесу в дитячих садках: публікації інформували про нововведення учених-дослідників, а педагоги-практики висловлювали відгуки в спеціальних рубриках. Зроблено висновок про те, що такий діалог уможливлював доопрацювання, перевидання, а також створення нових програм виховання та навчання дітей дошкільного віку. 
Охарактеризовано позитивний вплив педагогічної преси на удосконалення фахового рівня вихователів дошкільних закладів: вона стала полігоном для оприлюднення та поширення результатів наукових досліджень, сприяючи підвищенню теоретичної і практичної обізнаності педагогів шляхом участі в різних формах методичної роботи: педагогічні ради, педагогічні години, проблемні семінари, консультації та ін. із урахуванням пріоритетних напрямів і актуальних завдань дошкільної освіти.
4. Обґрунтовано тенденції розвитку українського дошкілля: його функції та зміст були залежні від стану системи освіти країни та її мінливості на кожному етапі соціокультурного поступу; методичне забезпечення детерміновано рівнем теоретичного та практичного узагальнення дотичних до нього здобутків у загальній системі знань людства. 
У дисертації окреслено шляхи оптимізації впливу педагогічної преси на реформування українського дошкілля:
– оновлення системи дошкільної освіти та її пролонгування на різні типи й форми власності;
– удосконалення якості змісту дошкільної освіти в руслі загальної модернізації системи освіти;
– підготовку педагогів до фахової мобільності відповідно до прогресивних інноваційних підходів до кадрового забезпечення закладів дошкільної освіти;
– педагогічну просвіту батьків дотично до запитів полікультурного та поліетнічного соціуму;
– відновлення мережі суспільного дошкільного виховання в різних регіонах сільської місцевості України із наданням їм права працювати за комплексними, парціальними й авторськими освітніми програмами.
Результати проведеного дослідження не вичерпують усіх аспектів досліджуваної проблеми. Предметом подальших наукових пошуків може стати педагогічна преса дошкільного спрямування ХХІ ст. як транслятор інноваційних освітніх технологій різних країн світу, а також педагогічні часописи, в яких відображено теорію й досвід організації педагогічного процесу в закладах різного типу, навчально-виховну діяльність із дітьми в умовах інклюзивної освіти тощо.

СПИСОК ОПУБЛІКОВАНИХ ПРАЦЬ ЗА ТЕМОЮ ДИСЕРТАЦІЇ

Наукові праці, в яких опубліковані основні наукові результати дисертації
1.	Розгон В. Туристична діяльність як засіб пропаганди здорового способу життя дітей в дошкільній періодичній пресі / Вікторія Розгон // Вісник Прикарпатського університету. Сер. : Педагогіка. – Івано-Франківськ, 2010. – Вип. ХХХV. – С. 2023.
2.	Розгон В. Філософські концепції виховання дітей у перші роки життя: теорія і практика / Вікторія Розгон // Вісник Прикарпатського університету. Сер. : Педагогіка. – Івано-Франківськ, 2010. – Вип. ХХХ. – С. 138142.
3.	Розгон В. В. Гуманістичні ідеї виховання В. О. Сухомлинського на сторінках науково-педагогічних часописів / В. В. Розгон // Педагогічний дискурс : зб. наук. праць / гол. ред. І. М. Шоробура. – Хмельницький : ХГПА, 2011.  Вип. 10. – С. 435440.
4.	Розгон В. В. Становлення та розвиток української науково-педагогічної періодики дошкільного спрямування на початку XX століття / В. В. Розгон // Педагогіка формування творчої особистості у вищій і загальноосвітній школах : зб. наук. праць / редкол. : Т. І. Сущенко (гол. ред.) та ін. – Запоріжжя, 2011. – Вип. 17 (70). – С. 51–55.
5.	Розгон В. Ідеї гуманізму в системі суспільного дошкільного виховання епохи Відродження / Вікторія Розгон // Вісник Прикарпатського університету. Сер. : Педагогіка. – Івано-Франківськ, 2011. – Вип. ХL. – С. 4547.
6.	Розгон В. В. Соціокультурна та освітня місія педагогічної преси на прикладі журналу «Дошкільне виховання» / В. В. Розгон // Педагогічний дискурс : зб. наук. праць / гол. ред. І. М. Шоробура. – Хмельницький : ХГПА, 2012.  Вип. 11. – С. 267270.
7.	Розгон В. В. Тенденції та перспективи розвитку суспільного дошкільного виховання в Україні в першій половині ХХ століття / В. В. Розгон // Педагогічний дискурс : зб. наук. праць / гол. ред. І. М. Шоробура. – Хмельницький : ХГПА, 2012.  Вип. 13. – С. 320325.
8.	Розгон В. Соціокультурні передумови становлення і розвитку педагогічної періодики дошкільного спрямування в Україні / Вікторія Розгон // Вісник Прикарпатського університету. Сер. : Педагогіка. – Івано-Франківськ, 2012. – Вип. ХLІІ. – С. 2428.
9.	Розгон В. Використання змісту періодичної преси в процесі підготовки педагогів до роботи з дітьми у закладах дошкільної освіти / Вікторія Розгон // Вісник Прикарпатського університету. Сер. : Педагогіка. – Івано-Франківськ, 2013. – Вип. ХLVІ. – С. 4649. 
10.	Розгон В. В. Становление научно-методического журнала «Дошкольное воспитание» в контексте усовершенствования содержания дошкольного образования в Украине / Виктория Викторовна Розгон // European Applied Sciences. –  Stuttgart, 2013. – Р. 90–91. 
11.	Розгон В. В. Сторінками українського дошкілля : навч.-метод. посіб. для студ. вищ. навч. закл. спец. «Дошкільна освіта» / В. В. Розгон. – Хмельницький : ХГПА, 2014. – 107 с.
Опубліковані праці апробаційного характеру
12.	Розгон В. В. Розвиток педагогічної преси в ретроспективному вимірі / Вікторія Вікторівна Розгон // Дошкільна освіта у сучасних вимірах : зб. матеріалів міжнар. наук.-практ. конф. (Хмельницький, 24–25 верес. 2013 р.). – Хмельницький : ХГПА, 2013. – С. 228–233.
13.	Розгон В. В. Профессиональная подготовка педагогов к работе с детьми в учреждениях дошкольного образования / В. В. Розгон // Дошкольное образование: опыт, проблемы, перспективы : материалы V междунар. науч.-практ. семинара (24 апреля 2014 г., г. Барановичи, респ. Беларусь) / редкол. : А. В. Никишова (гл. ред.), Н. Г. Дубешко (отв. ред.). – Барановичи : РИО БарГУ, 2014. – С. 39–40. 

АНОТАЦІЇ
Розгон В. В. Вплив педагогічної преси на розвиток суспільного дошкільного виховання в Україні (кінець ХІХ – 90-ті роки ХХ століття). – На правах рукопису.
Дисертація на здобуття наукового ступеня кандидата педагогічних наук за спеціальністю 13.00.01 – загальна педагогіка та історія педагогіки. – Хмельницька гуманітарно-педагогічна академія МОН України, Хмельницький, 2015.
Дисертацію присвячено розкриттю впливу педагогічної преси дошкільного спрямування на ґенезу теорії й практики навчання і виховання в дитячих садках окреслених років й виокремлення шляхів творчого запозичення одержаних здобутків у дошкільну освіту України. Обґрунтовано зміст поняття «педагогічна преса дошкільного спрямування» та визначено передумови її становлення. У дослідженні здійснено ретроспективний аналіз педагогічної преси дошкільного спрямування кінця ХІХ – 90-х рр. ХХ ст. й обґрунтовано її вплив на визначення мети та змісту суспільного дошкільного виховання в Україні.
Проаналізовано вплив педагогічної преси на фахову підготовку вихователів до роботи з дітьми в закладах дошкільної освіти. Встановлено, що педагогічна преса означеного періоду була полігоном для оприлюднення й поширення науково-педагогічних результатів, на основі яких науковці та освітяни-практики забезпечували пошук нових методик у галузі дошкільної освіти, сприяючи підвищенню теоретичного і професійного рівня підготовки фахівців дошкільної галузі. Окреслено шляхи оптимізації впливу педагогічної преси на реформування дошкільної освіти в Україні в 90-х рр. ХХ ст.
Ключові слова: педагогічна преса дошкільного спрямування, вплив, суспільне дошкільне виховання, педагогічний часопис, фахівці дошкільної галузі, шляхи оптимізації.

Розгон В. В. Влияние педагогической прессы на развитие общественного дошкольного воспитания в Украине (конец ХIХ – 90-е годы ХХ века). – На правах рукописи. 
Диссертация на соискание ученой степени кандидата педагогических наук по специальности 13.00.01 – общая педагогика и история педагогики. – Хмельницкая гуманитарно-педагогическая академия МОН Украины, Хмельницкий, 2015. 
Диссертация посвящена раскрытию влияния педагогической прессы дошкольного направления на генезис теории и практики обучения и воспитания в детских садах обозначенных лет и выделение путей творческого заимствования полученных достижений в дошкольное образование Украины.
Обосновано содержание понятия «педагогическая пресса дошкольного направления» (печатные средства массовой информации, периодические печатные издания педагогической направленности, на страницах которых систематически публикуются результаты исследований ученых и наработки практиков в области дошкольного образования и передовой педагогический опыт их реализации в дошкольных учебных заведениях).
В процессе научного поиска определены предпосылки становления педагогической прессы дошкольного направления: политические – укрепление капиталистических отношений в России и Австро-Венгрии, в составе которых находилась часть украинских земель; культурно-образовательные – организация педагогических обществ, рост культурных запросов украинского народа и, прежде всего, потребности в образовании, в том числе и дошкольном, что инициировало открытие соответствующих учреждений для детей и создание педагогических журналов для распространения идей о важности дошкольного воспитания; общественные – активизация деятельности интеллигенции, ее поэтапное развитие на фоне перманентного прогресса науки и образования в государстве.
С учетом процессов обогащения и обновления традиций отечественной педагогической прессы дошкольного направления разработана ее авторская периодизация. В основу нами положены идеи Н. Бондаренко, И. Зайченко, Г. Рего, М. Романюка, Т. Степановой, О. Сухомлинской и др. Соответственно, предлагаем выделить следующие периоды становления и развития педагогической прессы дошкольного направления: I (конец XIX–начало ХХ в.) – издание первых педагогических журналов дошкольного направления («Детский сад», «Воспитание и обучение», «Дошкольное воспитание»); II (1917–1940 гг.) – развитие педагогической прессы в советский период под значительным идеологическим влиянием; III (1941–1944 гг.) – приостановление издательства педагогических журналов, в том числе и дошкольного направления; IV (1945–1980 гг.) – возрождение педагогических журналов дошкольного направления и обновления их содержания; V (1980–1999 гг.) – издание научно-методических педагогических журналов в процессе реформирования и модернизации содержания общественного дошкольного воспитания.
За материалами ретроспективного анализа педагогической прессы дошкольного направления конца XIX – 90-х гг. ХХ века обосновано ее влияние на определение целей и содержания дошкольного образования в Украине. Проанализировано содержание и задачи деятельности таких педагогических журналов: «Журнал для воспитания», «Педагогический вестник», «Свободное воспитание», «Детский сад», «Воспитание и обучение», послуживших основой для дальнейшего развития и совершенствования педагогической прессы дошкольного направления. Проанализирована проективность социокультурного и образовательного влияния педагогической прессы дошкольного направления на реализацию таких функций: образовательно-информационной, диагностической, аналитической, образовательной, правовой, ценностно-ориентационной, а также пиар-функции и функции организатора диалога между различными категориями населения.
В исследовании охарактеризовано содержание понятия «педагогизация социума», определены основные его направления, реализуемые под влиянием педагогической прессы второй половины ХХ века. Именно они способствовали интенсивному развитию теории и практики общественного дошкольного воспитания. 
К ним отнесены следующие: политико-идеологическая пропаганда (педагогическая пресса стала составляющей системы политпросвещения, пропагандистской трибуной распространения коммунистических идей, источником распространения профессиональных педагогических знаний); воспитание в духе коллективизма, первоосновой которого признано семейное воспитание; пропаганда педагогических знаний для родителей; научно-исследовательская деятельность в сфере дошкольного воспитания; педагогизация сельского населения; совершенствование педагогического мастерства специалистов общественного дошкольного воспитания; национализация, демократизация и гуманизация дошкольного образования.
По результатам анализа публикаций педагогического журнала «Дошкольное воспитание» утверждаем, что на генезис создания и совершенствования программно-методического портфолио общественного дошкольного воспитания на разных этапах исследуемого периода оказывали влияние не только специальные наработки ученых, но и обнародованы достижения практиков, которые основывались на разносторонних эмпирических материалах, обусловленные национальными и региональными особенностями деятельности детских садов, а также использованием в учебно-воспитательном процессе особенностей традиционно бытовой культуры семей воспитанников.
Доказано влияние педагогической прессы на профессиональную подготовку воспитателей к работе с детьми в учреждениях дошкольного образования. В диссертации обозначены формы работы по использованию содержания педагогической прессы в процессе подготовки педагогов к работе с детьми в учреждениях дошкольного образования.
Результаты анализа процессов реформирования отечественного дошкольного образования позволили наметить пути оптимизации влияния педагогической прессы на реформирование дошкольного образования в 90-х гг. ХХ ст., а также дают возможность пролонгировать эффективность их воздействия на реформирование украинского дошкольного образования первых десятилетий XXI в., поскольку они основываются на длительных достижениях его теории и практики. Соответственно это актуализирует ряд векторов дальнейшего развития дошкольного образования Украины.
Ключевые слова: педагогическая пресса дошкольного направления, влияние, общественное дошкольное воспитание, педагогический журнал, специалисты дошкольного образования, пути оптимизации.

Rozhon V. V. Influence of Pedagogical Press over the Development of Social Preschool Education in Ukraine (end of the XIX Century – 1990-s). – Manuscript. 
Thesis for a Candidate degree in pedagogics, speciality 13.00.01 – general pedagogics and history of pedagogics. – Khmelnytskyi Humanitarian-Pedagogical Academy Ministry of Education and Science of Ukraine, Khmelnytskyi, 2015. 
The dissertation deals with theoretical grounding of pedagogical press as a factor of influence over the development of social preschool education in Ukraine (end of the XIX century – 1990-s).
The content of the notion «pedagogical press of preschool direction» has been grounded and social-cultural preconditions of its formation have been determined. Retrospective analysis of pedagogical press of preschool direction of the end of the XIX century – 1990-s has been done, and its influence over the determination of the aim and the content of preschool education in Ukraine has been grounded. 
The influence of pedagogical press over the professional preparation of teachers to the work with children in the establishments of preschool education has been proved. Pedagogical press became the firing ground for publishing and spreading scientific-pedagogical results, on the bases of which scientists and teachers-practitioners guarantee search of new methods in the sphere of preschool education, favouring the rise of theoretical and professional level of the specialists of preschool sphere. The ways of optimization of pedagogical press influence over the reforming preschool education in Ukraine in the modern period have been indicated.
Key words: pedagogical press of preschool direction, influence, public preschool education, pedagogical journal, specialists of preschool sphere, ways of optimization.

Підписано до друку 29.01.2015 р. Формат 60х84/16.
Друк різографічний. Кегль Times New Roman. Ум. друк. арк. 0,9.
Наклад 100 прим. Замовлення № 1301.

Видавець ПП Заколодний М.І.
м.Хмельницький, вул.Соборна, 55
тел.: (0382)777-717
Свідоцтво суб’єкта видавничої справи
ДК №3770 від 28.01.2010 р.